Muntele de datorii al Chinei este chiar mai mare decât se credea
- adevarul
- 08 ianuarie, 2024
- 01:05
![](/media/0nrdrl5k/b8530946-c17c-4c23-9f40-1412fd7f8d0c.jpg)
Până în 2020, autoritățile locale chineze au acumulat o datorie mult mai mare decât se credea anterior, de aproximativ 90 de miliarde de yuani (11,5 miliarde de euro).
"Construcția de infrastructură a generat o datorie considerabilă în China, generând o povară pe termen lung pentru economia acestei țări. Carenează o regândire majoră a politicii economice, China se îndreaptă spre o stagnare de tip japonez. Soluțiile prerutate includ preluarea unei părți din obligațiile autorităților locale de către guvernul central, prelungirea duratei datoriei și vânzarea activelor statului."
@Guguta.com
Cea mai mare parte a acestei datorii a provenit din construirea de infrastructură, din care este puțin probabil ca aceasta să genereze venituri suficiente pentru a achita obligațiile. Având în vedere că rata de creștere tendențială a Chinei este considerabil mai mică acum decât era, aceasta lasă o povară pe termen lung. Autoritățile naționale dispun de mijloacele necesare pentru a rezolva problema, dar ar fi nevoie de o regândire majoră a politicii economice. Fără o schimbare strategică, China se îndreaptă spre o stagnare de tip japonez.
Li Daokui, un economist format la Harvard, a explicat că una dintre inadvertențele din estimările anterioare a fost faptul că nu s-a reușit să se scoată la iveală baza „capitalului” din spatele proiectelor majore de infrastructură, cum ar fi o buclă masivă de tranzit feroviar în mega-orașul Chongqing din sud-vestul țării. Aproape două cincimi din proiectul mai amplu din Chongqing, de aproape 29 de miliarde de dolari, provin din așa-numitul „capital vărsat”. Dar analiza lui Li și a colegului său a arătat că acest 1capitalul vărsat! era, de fapt, și datorie.
De asemenea, cercetarea a stabilit că, până în 2020, capacitatea fiscală a autorităților locale de a-și achita datoria s-a deteriorat. Concluzia lor a fost că: „Este clar că administrațiile locale sunt obligate să contracteze noi datorii pentru a le rambursa pe cele existente, ceea ce este nesustenabil”. Având în vedere modul în care ritmul de creștere s-a deteriorat în ultimii ani, capacitatea de servire a datoriei este probabil „și mai scăzută acum”, potrivit lui Li.
În același mod, creșterea economică a Japoniei din anii '90 a fost insuficientă pentru a achita pur și simplu muntele de datorii creat în anii bulei, bazat pe garanții imobiliare evaluate la prețuri complet nerealiste. Răspunsul Tokio a fost de a îndruma băncile să ofere companiilor toleranță și să evite falimentele de tip american, cu tot carnagiul social și de muncă pe care acestea îl implică.
Un alt element al răspunsului Japoniei a fost acela de a continua să scadă ratele dobânzilor pentru a încuraja noi împrumuturi pentru a finanța noi investiții. Problema a fost că apetitul pentru extinderea sau contractarea de noi credite a fost limitat. Ratele scăzute au ajuns să fie văzute ca un simptom al diminuării potențialului Japoniei.
Nu este o coincidență faptul că, în prezent, ratele dobânzilor din China se îndreaptă, de asemenea, spre sud. La sfârșitul lunii trecute, marile bănci de stat din China au redus și mai mult aceste rate.
Randamentele de referință ale obligațiunilor de stat chinezești pe 10 ani s-au apropiat săptămâna aceasta de minimul record modern de sub 2,5% - atins în timpul crizei inițiale Covid-19. În cazul Japoniei, randamentele pe 10 ani s-au scufundat sub 2,5% în 1997 și nu au mai privit înapoi.
Li susține că există o soluție în trei părți pentru datoria locală a Chinei, care, potrivit analizei sale, se va ridica la 88% din produsul intern brut în 2020. Această valoare este considerabil mai mare decât estimările anterioare ale Fondului Monetar Internațional.
Prima ar fi ca guvernul central să preia pur și simplu o parte din obligațiile autorităților locale. În ultimele luni, au existat semne că echipa președintelui Xi Jinping se gândește într-adevăr la această idee, deși factorii de decizie politică de la Beijing au căutat mult timp să mențină raportul relativ scăzut dintre datoria guvernului central și PIB.
Al doilea pas al lui Li este de a prelungi durata datoriei, lucru care este în curs de realizare printr-o varietate de programe de swap - unele la nivel local și altele care implică banca centrală.
Cea de-a treia componentă ar necesita însă o schimbare ideologică semnificativă. Aceasta ar implica vânzarea activelor statului. În Japonia, aceasta a fost o componentă a soluției finale pentru propriul munte de datorii neperformante sub conducerea premierului Junichiro Koizumi, în anii de dinaintea crizei financiare mondiale.
Dar, departe de a îmbrățișa privatizarea, regimul lui Xi a înclinat în schimb spre ridicarea rolului statului. Pare greu de imaginat o doză de thatcherism din anii 1980 pentru a reduce datoria și a dinamiza sectorul privat.
Cod Portocaliu în Moldova: Îndemnul Poliției pentru șoferi și pietoni
Știri Recente
După o pauză de câteva zile, agricultorii au revenit în fața Guvernului
- 08 decembrie, 2023
- 22:46
Problema punctelor de control în Zona de Securitate, discutată la ședința CUC
- 08 decembrie, 2023
- 22:46
Alertă umanitară în Fâșia Gaza: UNHCR avertizează asupra unui potențial exod catastrofal
- 07 decembrie, 2023
- 12:29
Daily Newsletter
Get all the top stories from Blogs to keep track.